I en nära framtid.
Efter ekonomisk katastrof och klimatförändringar kom svälten,
den stora migrationen och inbördeskriget.
Samhället kollapsade.
Industriell produktion av livsmedel och andra varor upphörde.
USA byggde murar runt sig själv och sina städer.
Staten ge gav vittomfattande befogenheter åt en myndighet
att sortera ut de medborgare som bedömdes vara en börda för systemet.
Myndigheten fick namnet...
Ett nytt liv väntar i Nya Eden.
Du närmar dig, närmar dig...
Du är framme.
Du har lämnat New Americas säkerhetsområde.
Din säkerhet kan inte längre garanteras.
Agent Noah Kross, lämnar säkerhetsområde A57.
Spela in och bekräfta följande: Jag är medveten om faran.
Jag gör resan av egen fri vilja.
Jag känner till alla Humanity Bureau- förfaranden, inklusive paragraf 2355.
Skicka alla meddelanden till min röstbrevlåda. Jag hämtar dem...
...när jag återvänder. Slut på meddelandet.
Notera följande: Humanity Bureau-fall 56672941.
Chester Hills, vit man, 73 år.
Detta är mitt första besök hos mr Hills, i hans motellrum.
Jag är 15 minuter för tidig. Mr Hills ska deporteras nästa tisdag klockan 9.00.
Slut på inspelningen.
Rent vatten och en nystart.
Agent Noah Kross, Humanity Bureau. Jag letar efter Chester Hills.
Ett nytt liv väntar i Nya Eden.
Du, kompis! Vi har ett avtalat möte. Han väntar på mig.
Ja, jag trodde inte att du ville hyra ett rum.
På andra sidan parkeringen, uppför trappan till höger. Rum 223.
Jag måste säga till alla stadsbor att inte dricka vårt kranvatten,
men om du är intresserad har jag renat vatten.
En förseglad literflaska. Nitratfritt. Inga mätbara föroreningar.
- Det är långt tillbaka till staden. - Det är brottsligt att sälja utan licens.
Ja, men vi gör alla det vi måste.
En bräda är lös på trappan. Snubbla inte.
Eller gör det.
Är det här allt? Du är inte anställd. Lönebeskeden är tolv år gamla.
- Har jag kört 50 mil för det här? - Jag har rätt att överklaga.
Det här är fortfarande USA. De frias land, de tappras hem.
Det är det väl?
- Jag är här för att hjälpa dig. - Jag vill inte ha din hjälp.
Du har ingen rätt att tala om för mig hur jag ska leva.
Tråkigt att du känner så.
Men Nya Eden kommer att ge dig den nystart du förtjänar.
Vill du inte ha ett bättre liv? Du har ingen inkomst och får inte mer bidrag.
Hur ska du överleva?
Du måste vara en produktiv medborgare. Allt annat är brottsligt.
Du är utblottad, en börda för samhället.
Du har inga giltiga skäl att överklaga enligt Humanity Act.
Om du inte går med på omlokalisering blir jag tvungen att låta gripa dig.
Jag är inte dum. Jag känner till sanningen.
- Vilken sanning? - Det här är slöseri med tid.
- Mr Hills, hur är det med er? - Det är finfint, mr Kross.
Jag är medborgare i Amerikas förenta stater.
Jag har ätit middag i Vita huset, för fanken!
- Och det var en god måltid. - Chester, vad i helvete...?
Din lille skit!
Jag tittade på obduktionsrapporten. Du sköt tre skott.
Ett träffade gamlingen mellan ögonen.
Han var guvernör i Colorado en gång i tiden. Hur de mäktiga falla.
Det var bara ett turskott.
Ledningen fick upp ögonen för dig. Du blir befordrad.
- Stör det dig inte att två män dog? - Du var tvungen att försvara dig.
Folk är desperata. De har inget rent vatten och kan inte odla mat.
- Jag har sett barn dricka sitt eget piss. - Därför lämnar jag sällan staden.
Snyggt!
Synd att det inte finns fisk kvar i haven.
När jag var barn fanns det många olika. Min mamma tog med mig till Kanada.
Jackfish Lake. Stugan finns nog kvar.
Din mamma svalt ihjäl och blev nästan skyldig till din död.
- Där finns inget förutom öken. - Det kan du inte veta.
Jo. Strålningen har förorenat allt, Noah. Det är hemlig information.
Varför måste du leva i det förflutna?
- Monet? - Gillar du den?
Jag gillar värdet. Var har du "Dogs Playing Poker"?
Den hänger på toaletten.
Det saknas entusiasm för Nya Eden.
Det går rykten om trångboddhet och sjukdomar. Folk stannar hellre kvar.
Men det valet har de inte, eller hur?
Chester Hills sa att han kände till sanningen.
- Sanningen? - Han vägrade flytta.
Chester Hills var en sorglig gamling som antagligen drack sitt eget piss.
Spela in, fall 56672996.
Rachel Weller, ensam mor, 30 år. Sonen Lucas, 11 år.
Det är första gången jag besöker hemmet, en bondgård med två våningar.
Visa foto av mamman och sonen.
Måste jag ha de här skorna? De gör ont och är för trånga.
Bara i dag, Lucas. Och smutsa inte ner dem. De måste tillbaka i morgon.
- Men mamma... - Lucas!
För att bli kvar här måste vi bevisa att vi kan ta hand om oss. Så uppför dig!
Mrs Weller. Agent Noah Kross från Humanity Bureau.
- Vi har avtalat möte. - Säg "miss". Det här är min son.
Lucas...
Var snäll och kom in, mr Kross.
Hur börjar vi? Du har väl gjort det förut?
Många gånger. Oroa dig inte, det är smärtfritt.
- Mamma, skorna är för trånga. - Han växer.
Jag ska inte nämna dem. Han får ta av dem.
- Jag tar av dem. - Trassla inte till skosnörena.
Fick du listan med dokumenten jag behöver?
- Ja, de är i vardagsrummet. - Perfekt. Inget problem, alltså.
Förlåt.
Vad har du för sorts pistol?
En Beretta PX4.
- Gillar du den? - Ja.
Du blir inte sjuk av det. Det är kokat och filtrerat.
- Vi vill inte att du ska dö här. - Ytterst omtänksamt.
Tack.
- Varför skriver du de där siffrorna? - Jag kollar din mors produktivitetspoäng.
Som medborgare är det vår plikt att bidra med mer än vad vi tar.
- Du låter som min lärare. - Alla måste göra sitt.
Så säger hon också. Bör inte de som har mer hjälpa dem som har mindre?
Jo, i teorin, men i praktiken är det svårt att upprätthålla.
Är det därför vi måste flytta? För att vi inte bidrar tillräckligt?
Du ser törstig ut.
Min kompis Bobby Sloan flyttade till Nya Eden.
Han lovade att skriva men har inte gjort det, inte till mig i alla fall.
Han har säkert nya vänner och har glömt bort mig.
Han dricker säkert citronsaft varje dag.
Var inte så hård mot honom.
Var är han nu?
Enligt hans schema utvärderar Kross en deportationsorder utanför staden Oliver.
En vacker kvinna.
Mötet skulle vara vid tolv, så han borde ha lämnat in rapporten nu.
Varför detta plötsliga intresse för Kross?
Han ska befordras. Normalt förfarande.
Normalt förfarande? Sen när, sir?
Skicka rapporten till mig när han har lämnat in den.
Och han får inte veta att han blir granskad.
Ska bli.
Jag minns inte när vi senast använde det fina bordssilvret.
Snart limmar jag igen munnen på dig. Tala bara när du blir tilltalad.
- Vad åt du till lunch i dag? - Vi åt bara frukost.
- Ingen går hungrig här. - Du bad om en utvärdering.
- Jag måste veta att han får mat. - Jag gör mitt bästa.
- Visst är min mamma vacker? - Lucas!
Hon har aldrig varit gift.
Mr Kross vet redan allt om oss.
Inte sant, mr Kross?
- Vet du hur gammal jag är? - Du är elva.
- Vilket är mitt andranamn? - Du har inget.
Det stämmer.
Är du färdig?
Hur gick det för mig?
Varför...? Varför vill du bli kvar här?
Inget växer. Det finns inget hopp.
Du måste nog bara titta närmare.
Här hör jag och min son hemma. Vi är lyckliga här.
Humanity Bureau tar sällan fel, och jag har inte mycket inflytande.
Enligt paragraf 16 i Humanity Act ska du och din son
omlokaliseras till kolonin Nya Eden.
Ni har 12 timmar på er att packa och göra er klara.
Bara det nödvändigaste. Toalettartiklar, ombyte och sånt.
Den här broschyren...
Den här broschyren förklarar allt.
Han har ett uppträdande i morgon och har övat i månader.
- Vad ska jag säga till honom? - Säg att det är bäst så här.
Gode gud... Han är allt jag har!
- Använde du allt vårt rena vatten? - Det gör inget.
Lova att aldrig mer skrämma mig så.
Jag lovar.
Du har tur, Lucas.
Vilken tur du har!
Agent Noah Kross.
Gå till fall 56672996.
Fullfölj på min befogenhet följande instruktioner:
Skjut upp deportationen av Rachel och Lucas Weller.
Vidta inga åtgärder utan mitt medgivande.
Inga anteckningar just nu. Lås fallet. Rapport följer.
Hur tog du dig in?
Nyckeln låg under dörrmattan.
Jag har ingen dörrmatta.
Vad står på, Noah? Du ska bli befordrad.
Varför skjuta upp en deportation? Vad är så speciellt med det här fallet?
Pojken sjunger. Han har ett uppträdande och har övat i veckor.
- Ett vadå? - Ett uppträdande.
- Börjar du bli blödig? - Det är ett bra minne för en pojke.
- Vad som än händer sen. - Du kan inte hjälpa de här människorna.
En deportationsorder är slutgiltig. Deras öde är förseglat.
Du hade ett hjärta förut, Adam.
De har 24 timmar.
Och du måste laga ditt lås.
KAPITULERA ALDRIG
Ska du upp?
Jag ville vara säker på att vi inte blev förföljda. Vi har bara några minuter.
KAPITULERA ALDRIG
Varför ska jag lita på dig?
Vi har båda mycket att förlora om det här är en fälla.
Vad är det ni vet, mr Ravetch?
Vad betyder "kapitulera aldrig"? Vad är "sanningen"?
Min bror och hans fru deporterades för tre år sen. Jag har inte hört av dem.
- Jag kan inte hjälpa dig. - Nej, men du kan hjälpa andra.
Här har du svaret på dina frågor.
Och jag är inte ensam. Vi skulle ha nytta av din hjälp.
Du vet var du hittar mig.
- Vad är det jag ser på? - Nya Eden.
Vad har vi gjort?
Jag svär trohet till Amerikas förenta staters flagga,
och till republiken som den står för.
En nation under Gud, odelbar med frihet och rättvisa åt alla.
Håll dig nära.-Vad gör du här?
- Ni vill kanske ha skjuts. - Vart?
Du var duktig!
Riktigt bra!
- Tycker du? - Absolut.
Visst var han, Rachel?
Jag gillar inte att skryta, men du var väldigt bra. Kom nu.
Man kan köpa ett hus häromkring för det här kaffet.
Det var en present. Kaffe är svårt att få tag på även i staden.
Jag har sparat det till ett alldeles särskilt tillfälle.
- Vill du ha en kopp? - Ja tack.
Jag uppskattar verkligen för det som du gjorde för mig och Lucas.
- Jag har nåt att bekänna. - Bör jag verkligen få höra det?
Jag försökte muta dig med citronsaft, hans skor var lånade...
...och jag vet inte hur man gör kaffe.
Låt mig visa dig. Har du en kaffekanna? Det gör processen lite enklare.
Du är inte som jag väntade mig.
Blommorna på din klänning är rosenskäror.
- De finns inte längre. - Dumheter. De växer säkert nånstans.
Nej, det gör de inte.
Du kan inte bli kvar här. De kommer att hämta dig.
Det gör de alltid, och jag kan inte stoppa dem.
Jag måste ha en kaffekanna nånstans.
Vi måste sticka, alla tre. Nu!
Packa din väska. Ta bara med det du kan bära.
- Och mina böcker? - Ta med en.
Släpp vapnet, annars skjuter jag henne i huvudet.
Och pistolen.
- Ropa på pojken. - Han är inte här.
- Ropa på pojken, sa jag. - Du behöver inte göra det här, Adam.
Hallå, fabrorn!
Fan också.
Bensintanken läcker.
- Byt till reserven. - Reservtanken är tom.
Flytta bränslet till reserven. Ange läget med GPS.
Satelliten är otillgänglig. Nuvarande läge okänt.
Bra, länken ligger nere. De kan inte spåra oss på ett tag.
- Kanon, Porter. Du är sen! - Förlåt, sir.
Nyckeln är i kakburken.
Är du döv, Porter? Björnen med hatten!
Jag har den.
Åtkomst nekad.
Inte bra.
Det finns en verktygslåda bakom sätet. Ta fram den.
- Håll utkik. - Efter vad?
Allt som rör sig.
Där är en stor svettig kille med krycka.
- Vad gör han? - Han bara tittar.
Skjut om han rör på sig.
- Otillåtet avlägsnande av GPS. - Stäng av röstsvar.
- Det här är vansinne. Vad gör vi? - Gå in och leta efter mat och vatten.
- Jag gillar inte det här. - Vi har ont om tid. Inte jag heller.
- Jag behöver bensin. - Håll dig lugn tills hjälpen kommer.
Om du inte har krycka till föreslår jag att du hjälper oss. Bensin.
Jag har sparat det till svåra tider, men jag känner att olyckan är på väg.
- Hur hamnade du i den här situationen? - Jag fick hjälp.
Ett dammoln syns vid horisonten. Nån är på väg!
- Ni kommer inte långt. - Hjälp mig med dunkarna.
Är du en god familjefar?
- Jag försöker. - Du behöver ett bra försprång.
Kom igen!
Hade du gjort honom illa?
Han hade bensin, vilket vi behövde. Jag gjorde det som krävdes.
Hade du dödat honom?
Det trodde han.
Den jävla...
En agent är på flykt med en kvinna och ett barn som vi inte vet nåt om.
Varför kastar han bort sin karriär? Vad får han i utbyte?
Det är möjligt att han kände Rachel Weller sen tidigare.
Möjligt? Ta reda på med säkerhet. Jag vill veta vem hon är.
Om de känner varandra vill jag veta varför de flyr ut i öknen.
Jag har fått höra att du och Kross var nära vänner.
- Har han inte anförtrott sig åt dig? - Vad insinuerar du?
Det finns samhällsomstörtare som gömmer sig bland oss
och vill förstöra det vi har kvar. De anser inte att vi är en demokrati längre.
Och vad Kross än planerar
är det ditt ansvar att se till att han inte lyckas.
De som vi bedömer vara överflödiga måste tro att ett bättre liv väntar dem.
De behöver hopp. Vi kan inte låta den illusionen förstöras.
Jag lät hämta de här för att illustrera en poäng.
Vad är det?
Är det en tand eller ben?
- Det är nog ett barns tand. - Ja, det stämmer.
Ta en ordentlig titt, Westinghouse.
Leta nu upp Kross, och det snabbt.
Annars kan du också hamna i Nya Eden.
- Är den din? - Ja, men nu är den din.
Jag vill att du ska ha den.
- Får jag behålla den? - Ja.
Tack.
Varför ser du så ledsen ut?
- Har vår tur tagit slut? - Nej, vi har massor kvar.
Kolla in det här.
Jackfish Lake? Är det dit vi ska?
Va?
Kanada? Är det din plan? Det finns inga sjöar längre.
- Det ser jättefint ut. - Lucas, vi sätter oss i bilen igen.
- Du kan inte... - Gör honom inte besviken.
Nästan anhalt, Jackfish Lake!
Andra plats i den nationella flugfisketävlingen.
- Den är i bra skick för sin ålder. - Sin ålder?
De slutade bygga bilar för 30 år sen. Det är en El Camino.
- Du hittar inget bättre. - Kan du öppna huven?
- Det luktar, mamma. - Ja, men den har fyra hjul.
- Och om jag åker fast med din bil? - Bara batteriet är värt tusen dollar.
- Vi byter din El Camino mot kombin. - Jag behöver mat och vatten.
Tjugo flaskor vatten och en låda burkar med vita bönor.
- Rent vatten. - Tillräckligt rent.
Och jag vill ha ditt tjusiga armbandsur.
Jag behöver en vägbeskrivning.
Det går inga vägar norrut längre. Ni kommer inte över gränsen.
- Enligt vem? - De som har försökt och återvänt.
Ni är inte de första.
Jag träffade en man för många år sen.
Han kan kanske hjälpa er, om han fortfarande lever.
Tack.
- Våning? - Tre, tack.
Tänk så märkligt...
Nyckeln som jag hittade i ditt sovrum passar hissens kontrollpanel.
- Vem är du? - Vad gav du till Noah Kross?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Lyssna på mig, Irving Ravetch.
Du är underleverantör åt försvarsministeriet.
Du fick känslig information och har avgett ett tystnadslöfte.
Det här är din son.
Det här är din fru. Vill du träffa dem igen?
- De är inte inblandade. - Vad gav du honom? Vad vet han?
Du har tio sekunder på dig att rädda din familj. Nio, åtta, sju...
Projekt Eden.
- Jag gav honom Eden. - ...ett.
Var det han som kom till dig,
för att få de här uppgifterna?
Han ville bara få reda på sanningen.
Ta upp fotona på din fru och son. Gör det nu.
Plocka upp dem.
Åk hem, Irving.
Till din familj. De väntar på dig.
Om du sliter ut skorna får du gå barfota i snön.
- Fan också, han är borta! - Lucas!
Vad har du för ärende här, främling?
Förlåt för välkomstkommittén, men vi måste vara försiktiga.
Min fru blev mördad av sopletare i fjol, och min dotter blev våldtagen.
Adolf Schroder.
Jag är tysk.
Jag kom hit på semester med mina föräldrar som barn.
Saker och ting gick inte så bra.
Och som ni ser har det knappast blivit bättre.
De är oklokt att bråka med moder natur.
Efter tillräckligt mycket skit i luften och vattnet börjar hon göra motstånd.
- Vi fick höra att du kan hjälpa oss. - Vem berättade en sån lögn?
- En bonde. - Jag känner inga bönder.
Det är väl du på bilden?
Ja, jag minns henne nu.
Vi var väldigt unga.
Hennes pappa sålde en bil till oss. Vi kom inte så långt i den.
Du kan behålla det.
- Vad är ni ute efter? - En väg norrut.
Över gränsen till Kanada.
De tusen sjöarnas land. När var du senast där?
När jag var sju, med min mor. Hur så?
Liksom bonden kan sjöarna ha förändrats.
Kanske finns de inte kvar alls.
Men det får ni veta när ni kommer dit. Det är säkert.
Ja, det är klart, precis nu. Var var jag? Javisst...
Det finns bara en väg norrut. Om ni åker kan ni inte komma tillbaka.
Risken är stor att ni inte klarar det alls.
Ni kommer att behöva det här.
Den är gammal men fungerar fortfarande.
- Den mäter strålning. - Ja, jag vet vad den är till för.
- Vad är det här? - En kaninfot. Den för tur med sig.
Inte för kaninen.
Den smakade säkert utsökt.
Gränsen är hårt bevakad från kust till kust.
Man kan inte ta sig över, under eller genom.
Ingen vet säkert vad som finns på andra sidan, men om ni är fast beslutna
måste ni först resa västerut och sen norrut.
Det finns varken mat eller vatten.
Ät inte snön, för då blir ni sjuka.
Alla som närmar sig er är fientliga.
Låt er inte luras av falska leenden De kommer att våldta dig och pojken.
Ni ska bege er dit ingen vågar bege sig.
Här är Collingwoods kärnkraftverk.
Här skedde en härdsmälta i reaktor 3 och 4. Staten försökte tysta ner det.
Området är svårt förorenat med radioaktiva isotoper.
Ingen vågar gå nära det.
Visst ja...
Ni kommer att behöva de här, jodtabletter.
Bruksanvisningen står på etiketten.
Börja ta dem så fort ni ser reaktorernas kyltorn.
Tack.
Glock 18.
Nio millimeter.
- Har du dödat nån? - Inte än.
Men jag gör det om jag måste.
Amanda Douglas.
Kan den riktiga Rachel Weller ställa sig upp?
Vi dör om vi reser norrut. Det är självmord.
- Vi dör om vi blir kvar här också. - Jag säger att alltihop var mitt fel.
- Jag säger vad de än vill. - Det finns ingen återvändo.
Det du hade existerar inte längre.
- Du sa att Nya Eden var en början. - Glöm det jag sa.
- Det kan inte vara värre än det här. - Försök bara sova lite.
Vi har en lång resa framför oss.
Rosenskäror växer inte längre.
- Lucas, var är din kaninfot? - I fickan.
- Tappa den inte. - Nej.
Jag kommer hit en gång i månaden, Porter, oavsett om jag vill eller inte.
Vi är flera som delar. Du skulle hata mig om du visste vad det kostar.
Jag körde ransoneringskortet.
Enligt våra uppgifter dog Amanda Douglas för nio år sen.
- Obduktionsrapport? - Nej, det var ett svältår.
Massbegravningar var vanligt. Många dödsfall rapporterades inte alls.
Vi vet att hon lever. Hon antog Rachel Wellers identitet.
Jag gissar att hon ligger i en massgrav nånstans.
- Men varför ta en död kvinnas identitet? - Jag vet inte, Porter.
Du borde ta en simtur.
Nej, jag...
- Jag är rädd för att drunkna. - Det kan mycket väl hända.
Det här är en bortglömd konst, Porter.
Knepet är att hålla andan innan man dyker.
- Hur länge har jag sovit? - Några timmar.
Var är vi?
Nånstans väster om North Dakota på det som finns kvar av I-94.
Han pratar i sömnen.
När han rycker så där innebär det att han drömmer.
Hurdan var hans far?
Hon kom och stannade i en vecka. Han var nån stadsbo.
Lucas kände honom inte.
Men på sistone har han ställt många frågor.
- Vad säger du? - Jag hittar på.
Fyller i luckorna och...
Han vill höra att han är en tapper riddare.
Du, då? Vad har du för berättelse?
Jag antar att du har en. Det har vi ju alla.
Min mamma dog när jag var tolv. Jag sattes på statligt barnhem.
Inget trevligt ställe. Jag minns inte min pappa.
Men det fanns en man, en vän till min mamma.
Han lärde mig fiska.
Jag undrar hur världen kommer att vara när han blir vuxen.
Om han kommer så långt.
När jag var en pojke längtade jag efter sommarlovet.
Lucas Weller, 2,95 kilo.
Hejsan, Rachel.
Pappa okänd. I avsaknad av anhörig, Amanda Douglas.
Relation: granne.
Den som utger sig för att vara du är din granne. Praktiskt.
När jag säger "spring" springer du för livet. Vänd dig inte om.
- Letar den efter oss? - Det är från militären.
Den laddar nog sina solceller. Den kan vara uppe i dagar.
- Vad ska vi göra? - Vi får ligga lågt.
Om du har en lång berättelse är det här rätt läge.
Den kretsar. Den har tänder-jag ser dem!
Ja, och en kulspruta som avlossar 40 skott i sekunden.
- Jag måste kissa. - Håll dig.
Den vet nog inte att vi är här. Då hade vi varit döda nu.
Var har ni?
En drönare har upptäckt rörelser i en sektor där inga bilar kört på månader.
- Det finns nåt där nere. - Zooma in.
Det kan vi inte.
Vi får bilderna från militären och kan inte styra drönarens funktioner.
- Vet de hur viktigt det här är? - De bryr sig nog inte.
Det är Kross. Jag vet att han är där.
- Bilen luktar! Har nåt dött här inne? - Det är möjligt.
- Vad gör den? - Kretsar i en vid cirkel igen.
Nej! Sluta, Lucas!
Okej, det var en gång en jätte i ett land långt borta.
Och den här jätten... Kom igen, jätten...
Det är dum barnlek!
Jag hatar jättar. Han dog av solsting.
Det är nästan lika illa som "Jag skådar".
Jag skådar nåt vitt.
Om du gör om det där bryter jag armen av dig!
Släck, Lucas!
- Vet du vad indianerna sa till mig? - De är inte riktiga indianer.
- Nya Eden är ett dödsläger. - Va?
Miljontals människor bränns till aska.
Därför skriver de aldrig. Deras fingrar och armar är uppbrända.
- Vilken hemsk sak att säga. - Det är sant.
Först tvingas man in i en gaskammare, och sen bränns man i en ugn.
Lyckliga slut finns bara i sagor. Jättarna trampar alltid på småfolket.
Noah...
Se på mig, Noah. Säg till min son att han har fel.
- Vad tittar jag på? - Nya Eden.
- Vad är det här? - Krematorium 6.
Förstora.
Vad har vi gjort?
Det finns inte mat och vatten så det räcker.
Det han säger är sant.
Titta, mamma. Drönaren är borta!
Vilken jävla hemlighet att bära på.
"Här är en broschyr som förklarar allt." Hur kan du sova om natten?
- Det gör jag inte. - Varför rädda mig och min son?
Det här är den Rachel Weller jag kände. Vem är du?
Så äntligen har du letat upp din son? Varför dröjde det så länge?
- Är han precis som du tänkt dig? - Ja.
Fan också!
Oroa dig inte, grabben. - Håll huvudet nere.
- Har du din ficklampa? - Ja, mamma. Jag måste på toa.
Var försiktig.
Hallå?
Hallå, sa jag.
- Lät du honom gå på toaletten själv? - Han behövde bajsa.
Han är inget småglin längre.
Okej, motorn går varm
Det måste finnas vatten i toalettcisternerna.
Jag kollar Lucas på samma gång.
Det är bara på skoj tills nån förlorar ett öga.
Världen kan vara väldigt farlig, lille vän.
Lucas?
Fan också!
Spring!
- Vi kan inte ge oss av utan Lucas. - Vi ska hämta honom nu.
Du är tredje hjulet. Det är bäst att du inser det.
Vad tuff du är som går på ett barn. Ta en bild, så du kan visa dina vänner.
Din lille ficktjuv... Var är det?
- Det ser så äkta ut. - Ge hit det!
- Jag hämtar det. - Snorunge...
- Vad är planen? - Att få in honom genom bakdörren.
Jävlar!
Oj då... Okej.
- Sir... - Vad är det?
Vi hittade den här.
- Tack, Porter. - Inga problem, sir.
Bruksanvisningen trycktes 1951.
"En rem är en enhet för joniserande strålning."
Då ansåg man att man inte bör utsättas för mer än 5000 millirems per år.
Exponering för 600000 millirem är dödligt.
Rachel och jag var vänner.
Vi bodde nära varandra.
Lucas var två, och Rachel ville sälja honom.
Hon ville sälja sin lille pojke.
Du måste förstå, folk åt sina grannar.
Men Lucas var...
Han var så vacker att jag inte kunde låta det ske.
Och vi bråkade och...
Det skedde en olycka.
- Lucas tror att du är hans mamma. - Det är jag.
Jag är hans mamma. Jag älskar och skyddar honom.
Jag skulle göra allt för honom.
Jag oroar mig varje dag över vad världen ska göra mot honom.
Men vad...?
Ska du berätta att du är hans pappa?
Ska jag säga att jag är hans farsa men att du inte är hans morsa?
Eller att vi kände varandra men låtsades som inte.
Tror du att han är redo för sanningen?
Jag hoppas sjön är där.
2000 millirem. Det är inte bra.
Gå tillbaka till bilen och se till att Lucas inte kliver ur.
- Hur är det där bak, stjärnan? - Jag säger till när jag tappar håret.
Berätta om sjön, om hur du lärde dig fiska.
- Du har hört det hundra gånger! - Jag vill höra det igen.
Det finns inget mer att berätta. Kan inte du berätta nåt för mig?
Jag har inte gjort nåt värt att berätta. Kan du lära mig att fiska?
Först ska vi ta oss dit.
Jag har näsblod.
- Tappar jag håret? - Nej, du är lika stilig som alltid.
- Jag får näsblod ibland. - Det är ingen fara med honom.
- Lovar du? - Ja, jag lovar.
När ni är klar, sir.
Kross verkar ha anpassat sig väl till livet utanför staden.
- Han flyr mot sitt förflutna. - Idén om nåt bättre.
Den leder honom ingenvart.
Kanske det.
Men om vi alla flydde, vem skulle då hålla vår hemlighet?
Det kan hända att en del är för stora för att hålla.
Jag håller med.
Man kan inte döda sju miljoner människor utan att det avslöjas.
Vi är på fel sida av historien, Porter.
- Den sista sidan saknas! - Ja, jag har den i fickan.
Där finns min atomubåt. När jag sparat ihop sex dollar ska jag beställa en.
- Du vet väl att den här 80 år gammal? - Jag vet.
Okej!
Tack.
- Här. Behöver du vatten? - Nej tack.
Två millirem. Det är vanlig bakgrundsstrålning.
Vi kan se kyltornen. Mätaren borde vara närmare max.
Kan du ge mig lyktan?
Smart.
Det är två millirem. Det är ofarligt.
Varför säger de då att det finns strålning? Varför skrämma oss?
Det är lättare att skapa rädsla än att bygga en mur.
Då sticker vi!
NORDVÄSTRA MONTANA
- Jag skådar nåt grönt. - Ett träd.
Jag har aldrig sett så många.
Kanske är vi döda utan att veta det.
Livet efter detta är kanske fullt med träd!
Vad betyder den där röda lampan?
Glöm det. Jag vet nog.
Spring!
Han tror att han har klarat sig.
Det var nära ögat.
Hjälp oss, snälla!
Kom igen!
Jag skjuter er i ryggen!
Du har inga befogenheter här.
Stället ser mer imponerande ut på en karta. Det är en fin plats.
Hur visste du att här inte fanns strålning?
Det visste jag inte.
Det kräver stake, Noah. Den här vägen leder ingenstans, har aldrig gjort.
Det borde du ha vetat.
Den där tar jag.
Okej, lyssna. Ingen behöver få veta vad du har gjort.
Lämna tillbaka det du stal, så ger vi dig upprättelse.
Tyvärr... har jag bara en returbiljett.
- Nej! - Mamma!
Du är ingen hjälte, Noah. Det kommer du aldrig att bli.
Ge mig minneskortet.
Vill du ha minneskortet? Låt då pojken gå.
Låt honom gå, Adam. Han är ett barn!
Det här är inte hans strid.
Han är inget barn. Han är ett monster. - Och jag bör ta ditt öga.
Okej, spring! Innan jag ändrar mig.
- Ge mig minneskortet. - Sätt fart! Stick härifrån!
Spring!
- Så han vet inte att du är hans far? - Nej.
Det är nog bäst så.
Den är tom.
Den är blank! Den är tom!
Han sa till dig att springa. Lyssnar du inte?
Nu räcker det. Det räcker, ditt lilla monster.
Ja, jag är säker på att det är Kross. Vi har problem.
Mamma...
Mamma.
Du kan hitta mig.
KANADENSISK RANGERSTATION
Jag har väntat i nästan en vecka på Noah.
Och minneskortet han gav till agent Westinghouse var alltså tomt?
Gav Noah dig nåt?
Nya Eden är en dödsfabrik.
En gaskammare på 80000 kvadratmeter med sex krematorier.
Dessa är de oskyldigas ansikten.
De sju miljoner offren för folkmord med statens gillande.
Var rädda. Var mycket rädda.
Ni kan stå på tur.
Låt revolutionen börja.
- Vart ska ni? - Till staden. Allihop.
Det pågår en revolution. Har du inte hört det?
Vad i helvete står på?
Fan också!
När jag var liten längtade jag efter sommarlovet.
Översättning: Richard Schicke